- Аз съм. - Макс, там ли си. Ела.
По-късно. Ще нося едни неща на Джошуа.
- Имам проблем. - Какъв проблем?
Спешно е.
- О, Боже! Не! - Логън! Логън!
Логън!
О, Макс. Слава Богу!
- Добре ли си? Какво се случи? - Очите си намери майстора.
Чичо Логън!
- Здрасти. Как се казваш? - Разкарай се.
Хубаво име.Аз съм Макс.
- Бритни, кажи здрасти. - Няма.
- Макс дойде да ми помогне да се грижа за теб. - Не.
- Взе ми думите от устата. - Чакай, Макс, недей.
Чакай. Трябва да ми помогнеш.
Братовчедка ми Битси се обади. Нещо изникнало. И трябваше да я остави за цял ден.
Битси? Къде е съпругът и Биф? Къде е гледачката?
Не зная. Сигурно Биф е избягал с гледачката. Има ли значение?
Изтощен съм. Не иска да легне, нито да хапне каквото и да и предложа.
Да не би да не обича брускети със свежо бяло вино?
- Умолявам те. - Виж, бих се радвала, но тя не ме харесва.
Тя само така си говори. Харесва те. Сигурен съм.
Моля те, помогни ми.
Може ли едно и на мен?
- Зависи. - От какво?
- От това дали ще почетем заедно. - Добре.
Логън, имаш ли детски приказки?
В същност...
Мисля, че имам.
Това трябва да свърши работа. Ханс Кристиан Андерсен.
Тъкмо ги търсех.
Виж, русалка.
- Те не съществуват. - Откъде знаеш?
Това са само приказки.
- Искаш ли да ти я прочета или не? - Добре.
Преди много време, във великолепен дворец на дъното на най-синия океан,
живеел Морски Цар със своите пет дъщери, красиви русалки,
Сиренита, най-младата от тях."
- Красива е. - Тя имала прекрасен глас.
"Когато запеела, рибките от цялото море се събирали а я слушат."
"Тя пеела и вдигала поглед, в търсене на слънчевата светлина,
която едва успявала да достигне дълбините."
"Нищо не радвало малката русалка, така, както историите за света отвъд морето."
"Помолила своята баба да и разкаже всичко, което знае за корабите, градовете..."
"'О, Как бих искала да отида там и да видя небето,
което, всички казват, е толкова красиво,
да усетя уханието на цветята, и чуя гласовете на хората."'
Кой от вас, идиоти, заряза улова?
- Ние мъкнехме мрежата. - Извинявай, Джак.
Мога да се закълна, че я изтеглих.
Само купчина боклуци. Да ги разкараме.
О, Боже!
Неочаквано препятствие.
- Стига бе. - Супер, само това ни липсваше.
Ама, тя е жива.
Какво по...?
Изглеждат като... хриле.
Хриле? Каква е тази, по дявлите?
Русалка.
Създадена да бъде перфектният войник.
Човек - оръжие.
Но тя избяга.
В недалечно бъдеще, в един разбит свят,
тя е преследвана от миналото си.
Не може да избяга. Трябва да се бори, за да открие съдбата си.
Благодаря много. Дължа ли ви нещо?
- На мен? Не, беше забавно. - Тя е приятелка, Битс.
- Заповядай. - Благодаря ти.
- Пак ще се видим, захарче. - Целувка, Макс?
А целувка за чичо Логън?
Така и не дочетохме приказката.
Защото си поспаланка. Ще я довършим следващия път.
Русалката ще види ли семейството си отново?
Да, и заживели щастливо дълги годони.
- Благодаря отново. - Няма проблеми.
- Макс, беше ми приятно да се запознаем. - На мен също.
Не мисля, че свършва така.
- Кое? - Малката Русалка.
Мисля, че тя си падаше по принца, но той я зарязва заради истинско момиче.
"Истинско"? Това, че има опашка не означава, че не е истинска.
Знаеш какво имам предвид. Господи, сякаш тази протеза тежи цял тон.
Защо писателите обожават трагичните развръзки?
Какво му е лошото на хубавия край?
И аз предпочитам Дисни варианта.
- Топло ли е тук? - Добре ли си?
Мисля, че се разболявам. Като че ли вдигам температура.
- О, Боже. - Какво?
Китката ти.
Не може да бъде. Не сме се докосвали.
- Не, не сме. Нали? - Не.
- Само спокойно. - Двамата докосвахме Британи.
- Не действа така. - Не е сигурно.
Едно е да ти имплантират ретровирус, който да ме убие,
но се съмнявам, че подлият им план включва и шестгодишно момиченце.
Тя целуна и двама ни. Първо целуна мен.
- Логън, лицето ти. - Няма нищо.
- Трябва да те заведа в болница. - Само да си полегна малко.
- Би ли седнал в стола си? - Не.
Не мога да те докосна! Трябва сам да го направиш!
Някой трябва да ни помогне. На кого да се обадя?
- Бързият бутон - шест. - Бързият бутон - шест.
Кой е? Аша, трябва веднага да дойдеш.
- Какво имаме? - Кръвно налягане 60/40 и пада.
- Каква е температурата? - Почти 40 градуса.
Добре, Напросин венозно. 100куб. метициклин.
Логън?
Температурата?
- 40.5 градуса и се качва. - Добре, охладете го.
Логън, човече, чуваш ли ме?
Трябва ни лед. Действайте.
- Сам, моля те, направи нещо. - В Мантикор ли ти имплантираха вируса?
Насочен е към неговата ДНК. Не знаем какъв тип контакт изисква за да се предаде.
- Няма ли антидот? Или лечение? - Само в Мантикор.
Добре, каквото и да е, тук не можеш да помогнеш.
Защо не излезеш и изчакаш навън с приятелката си? Моля те.
Как се чувстваш?
Логън, Сам е. Чуваш ли ме?
Логън.
Да му сложим системата.
Хайде, трябва да свалим температурата.
- Тръгна ли преливането? - Отворено е.
Извинете, сър.
- Какво е правилото по време на фитнес? - Никакво прекъсване.
- Тогава какво правиш тук? - Имаме евентуален Код-червено.
Рибар отишъл на доковете, показвал улова си.
- И как това е код-червено? - Изглежда са уловили момиче. С хриле.
Хриле.
- Смятат я за русалка. - Идиоти. Какво ще правят с нея?
- Това се опитваме да разберем. - Дай ми сигнал, когато потвърдят код-червено.
- Може да е някой пияница с неговите историйки. - Да, сър.
Хриле.
Моля те, не го оставяй да умре.
Знам, че нямам право да моля за чудо...
Защото никога не съм вярвала, в каквото и да е.
Но сега те моля.
Ще направя всичко.
Само не го оставяй да умре.
Макс.
Ще се оправи.
Дребна шарка. Можеш ли да повярваш?
Лекарите не са разбрали, защото я е карал като дете.
Както и да е, ще се оправи.
Няма проблем. Просто дойдохте в последния момент.
Имам човек там.
Пак заповядайте. Благодаря, че ползвате Джем Пони.
- Готов ли си? - Дами, ето ни и нас.
Хей! Имаме пратка в 12 сектор. Ето адреса.
Какво? Последното излизане е в седем и сега е седем.
Ще бъде седем след около седем секунди.
- А сега изчезвай. - Но...
Клиента се обади преди да затворим. Трябва да вземете пратката.
Ако отида в 12 сектор, ще изпусна купоните.
Ако не отидеш в 12 сектор, ще изпуснеш работното си място! Действай!
- Но купоните... - Стига си го повтарял. Такава дума не съществува.
Всъщност, има. Знаеш я. Две на цената на едно.
Или две прекрасни мацки танцуващи едновременно на една песен.
Може и така.
Да разбирам ли, че отивате на... стриптииз ревю?
- Стриптииз клуб, да. - А ти идваш с нас.
- Аз? Каните и мен? - Затова дойдохме дотук.
Наистина?
- Наистина? - Наистина.
- Ще го оставим за сутринта. - За това говоря.
Нормал, приготви се за живота. Добре, момчета, идваме.
- Всичко е наред. С мен са. - Здрасти, приятно ми е да се запознаем.
Алек, къде се губиш? Липсваше ми.
- Познаваш ли я? - Да, Вирджиния. Или Вероника.
Абе нещо с "В" беше. Аре да потанцуваме.
Току-що дойдохме. Освен това, искам да поогледам мацките.
Да, я да видим.
Това им харесвам на мацките тук. Винаги измислят нови номера.
Невероятна е. Как изобщо диша там?
Сигурно има някаква хитринка. Не виждам никакви съоръжения за дишане.
С хитрост или без, тя вдига най-много пара тук.
Прав ли съм, или не е твой тип?
Да, вече определено е мой тип.
Братовчедката на Логън ми каза, че дъщеря и скоро е изкарала шарка.
Явно се е заразил от нея.
Би трябвало да има имунитет след като я е карал като малък,
но, това е по-малкото зло, нали?
Както и да е, Дадох му антивирус. Ще се чувства по-добре на сутринта.
Благодаря.
Изплаши ли се много?
- Да. - Само внимавайте.
Ако беше тази гадост, с която си се сдобила в Мантикор, едва ли щях да мога да му помогна.
Там си разбираха от работата. Каквото и да са измислили, трябва да е отврат.
Ще внимавам.
Хей, Макс.
Здрасти.
Ще докарам колата. Ще се срещнем долу.
Добре.
Добре ли си?
Дали съм добре?
Стига де. Беше фалшива тревога.
Извадихме късмет.
Трябва да тръгвам.
Нямаш превоз. Дойдохме заедно, помниш ли?
- Ще повървя. - Какво сега, и в една кола ли не можем да се возим?
Имам нужда да си проветря мислите.
Дребна шарка? Мислех, че това е отживелица като Мадона.
Да.
Горе главата. Това е добра новина.
Ако ти кажа нещо, обещаваш ли да не се смееш?
Да.
В болницата, влязох в един параклис,
поседнах за малко, и, май се помолих.
Няма нищо лошо в това. И Синди Оригиналът се моли понякога.
Аз по-скоро се молех за чудо, и знам, че звучи налудничаво, но...
като че ли го получих.
Какво искаш да кажеш? Било е шарка.
Да, но как Логън я е хванал повторно?
Ами, ако аз съм го заразила, и, след това нещо се е случило?
Чудо.
- Обеща да не се смееш. - Не се смея.
Така и така, това е втори шанс, а това не се случва често.
Не мога да рискувам да го нараня отново. Но това означава да не го видя повече.
Какво трябва да направя? Да се откажа от него?
Слушай.
Лош момент ли уцелих?
- Какаво искаш? - Имам нужда да ме придружиш.
Не виждаш ли, че си приготвям ваната?
Жена във водата определено е темата на тази вечер. Хайде.
Сър, код-червено беше потвърден. Има бар-код на врата.
- И къде рибарят е занесъл улова си? - Продал я на един бар в девети сектор.
- Шегуваш се. - На сцената е. И събира голяма тълпа.
Това не е добре. Не искам да привличам още повече внимание върху случая.
- Трябва да стане чисто. - Вече имаме човек там.
Вижте морската красавица, истинска русалка от дълбините.
Раздават ги навсякъде. Белият сигурно е замесен тук.
- Трябва да я измъкнем. - Жени не могат да влизат.
- Освен ако не работят там. - Моля?
Има си определени правила. Момичетата се показват и ръководството избира готините.
- Няма начин. - Няма да се даваш евтино.
- Изглеждаш сносно. - Забрави.
Щом искаш да скромничиш. Просто ще я зарежем там.
Влезте. Не се срамувайте. Жена ви не е вътре.
Хайде, приятелчета. Не се срамувайте.
Елате вижте сами. Цап-царап, русалката се къпе.
Няма да повярвате на очите си. Насладете се на улова на деня.
Няма да видите толкова прясна рибка.
Не, не тази вечер.
Изчезвайте.
Покажете какво имате, момичета. Завъртете се.
Не, не, не става. Това беше. Край.
Прибирайте се. Нямаме нужда от повече мацки.
Ти. Супер, сладурче.
Хайде, дами, изчезвайте. Това беше за тази вечер.
- Благодаря ти, мила. - Но песента не е свършила.
Просто си толкова красива, че не мога да издържа повече.
Защо не потанцуваш на приятелите ми?
Разбира се.
Така ли спасяваш русалката?
- Белият има хора тук. - Къде?
На два часа.
Видя ли го? Не пие, не се заглежда. През цялото време наблюдава.
Да, и на мен ми е доста съмнителен.
Сега ще е добре да се направим, че наистина ни е тук мястото.
- О, Макс. Правила ли си го преди? - Млъквай.
- Защо не прави нищо? - Има много хора.
- Чака да затворят. - Или подкрепление.
И в двата случая, няма да успеем да я измъкнем жива оттук, ако тоя се размотава наоколо.
- Как ли се е озовала в тази дупка? - Чух, че някакъв рибар я продал.
Само да я измъкнем, ще трябва веднага да я върнем във водата.
Не знам дали това е вярното решение. Какво правиш?
Вписвам се. Тя е от Мантикор. Няма да го допусне отново.
Красиво момиче, само в океана... Ще бъде самотна.
- Може ли да се концентрираме? - Мисля. Мога да говоря и мисля.
- Съмнявам се. - Току-що си загуби бакшиша.
- Срамота. - Болен е, това е.
Сама в океана, да си общува само с рибите.
Откажи се, Алек. Нищо няма да стане между вас.
Права си. Винаги става така. Хвърлям се на тези, които не мога да имам.
- Позна. - Трябва да говориш повече.
- Ехо? Ти, Логън, вирусът? - Дори не си го....
- Ехо. - Леле Боже.
Макс. Не знаех, че работиш тук.
- В същност... - Само веднъж седмично.
- Както и да е, ние тръгваме. Свършихме парите. - Вече?
Да. Нормал налапа въдицата. Похарчи всичко.
Ще се видим по-късно.
- Може ли да стане по-лошо? - Нещо става там.
Хайде, танцувай!
Спокойно, спокойно.
- Размърдай се! - Хайде!
Той настъпва.
Добре, хвани го.
Хвана ме за задника! Разкарайте го оттук!
Това е, изчезваш.
Точно така! Това е благоприлично заведение!
Помогни ми де!
Какво е това?
Хриле. Този не е от белите.
Не може да диша! Помогни му!
Пъпките ги няма.
Да, чувствам се добре.
Свали и температурата. Гладен ли си?
- В същност, да. - Ще ти приготвя нещо.
- Ще ти звънна след секунда. - Извинявай.
Ще издържиш ли така?
Ще я намерим. Не се притеснявай.
Всичко ще се оправи.
Наглеждай го.
Здрасти.
Та, момичето в аквариума, ти е само приятелка, нали?
Мислехме, че е от хората на Белия, а той е искал да я измъкне. Размазахме го.
- Не сте могли да знаете това. - Да, но Белият я хвана.
- Според теб, къде я е завел? - Сигурно има база наоколо.
Мантикор беше точно до града, сега вероятно смята, че Сиатъл е станал Трансгенетичен център.
И работата му е да ги убие.
Дори и да го проследим, може би ще бъде вече късно.
Ще иска първо да я изследва.
- Ще я заведе до централата за анализ. - Където и да е това.
Да де, но не може просто да я качи в някой самолет,
което означава, че трябва да организира специален транспорт.
Това ни дава малко време, но не достатъчно.
- В кой сектор беше барът? - Девети. Защо?
Може да открия накой полицейски доклад
за военен ескорт, влизащ или излизащ от зоната.
Възможно е да са оставили следа.
- Здрасти. - Здрасти.
- Мога ли да погледна? - Разбира се.
- Хрумна ми как да го оправим. - Супер.
Извинявай за снощи, скъпа. Имах извънредна ситуация.
Да, и аз те обичам.
Разбира се, дай ми го.
Здравей, юначе.
Наистина? Звучи забавно.
Така ли? Да, аз също. Добре, ще се видим довечера.
Обещавам.
- Колко време може да издържи извън водата? - Не сме сигурни.
- Ще я транспортираме тази вечер. - Дръжте я жива колкото може по-дълго.
Момчетата от Съдебна медицина искат да я изследват преди смъртта.
Чудя се с какво ли са били напушени, когато са я правили.
Вероятно е проектирана за комбинирани саботажи. Поставяне на мини, и други подобни.
Не разбирам само, как се придвижва извън водата.
Има поток близо до Мантикор, влива се в реката.
Английски!
Вероятно са използвали специален интерфейс за да общуват с нея.
Както и да е. Не ме вълнува особено какво искаш да кажеш.
- Съжалявам за миризмата. - Не, идеята е много добра.
Ето. Нека се охлади малко.
Благодаря, че помогна вчера.
- Радвам се, че можах да откликна. - Аз също.
Някой ще ми помогне ли за русалката? Онзи нищо не казва. Вече ми стана скучно.
Хайде, помогни ми да го сложим.
Откри ли нещо?
Три еднакви вана са напуснали девети сектор след нахлуването в бара.
Минали са през единадесети сектор,
няколко минути по-късно и през дванадесети.
- И не са го напускали? - Мне.
Някъде там са. Това беше индустриална зона преди Удара.
Може да са се установили в някоя изоставена фабрика.
- Трябва ми малко време да стесня кръга. - Нямаме такова.
Правя каквото мога, но честно казано, не мисля че е добра идея.
- Няма да я изоставя. - Може да хване всички ви.
Мисля да рискувам.
Помогни ми, Логън.
Искам тази приказка да има щастлив край.
Пак заповядай.
- Какво става? - Иска да тръгва.
- Защо? - Може би иска да се върне във водата.
където може да диша и никой не иска да го убие.
Или знае къде я държат. Хайде.
Не знам, но това не ми изглежда като тайно убежище.
Хей, къде отиваш?
На какво ти прилича? Казах ти. Той няма да се жертва за никого.
Ще се върне във водата, ще отплува и ще си намери някое хубаво местенце.
Сега пък какво?
- Какво е това? - Яйца.
- Ще ги изяде, така ли? - Не, нейни са.
- Тя е твоята половинка, нали?
Ще я върнем.
Да?
Логън.
Едно ще ти кажа: тъкмо навреме.
- Открил е скривалището им? - Разбира се, винаги открива каквото търси.
Хайде. Да приберем приятелката ти.
Аз съм. Сигурен ли си, че това е мястото?
Да. Това е стара топлоцентрала, все още функционираща.
Явно е подкупил някого, за да го пуснат вътре.
Как да влезем?
Дори да преминете през обичайните пазачи,
ще се натъкнете и на момчетата на Белия.
Значи трябва да влезем през покрива.
Не става. Огнеупорни люкове, отварящи се само отвътре.
- Супер. - Обърни се.
Трябва да има отводнителен канал.
- Виждам балончета. - Тръбата влиза навътре в сградата.
А ти имаш тритон със себе си, помниш ли?
Да.
Да се понамокрим.
- Донеси носилката. - Дали ще издържи пътуването?
Това е хладилна кола. Ще се държи като останалите риби.
Запечатайте я.
Хайде.
- Не мърдай. - Хей.
- Внимавай. - Имаме си оръжие.
- Кажи ми, че имаш въже. - Млъкни и се качвай.
- Вече трябва да е вътре. - Е, опитахме, хайде.
Огромно е. Може да е навсякъде.
- Това е тя. - Добре, но откъде дойде?
Чарли Шест Браво, обади се. Обади се, Чарли Шест Браво.
Чарли Шест Браво, обади се.
- Какъв е проблема? - Чарли Шест Браво не отговаря.
Извади записа му.
Дай на последните 15 минути.
Спри тук.
Чакай малко. Това е 494. Трябваше да е мъртъв.
А това е 452.
В сандъка е. Да я измъкнем.
Хайде.
Трябва да изчезваме.
Не и без тях. Край с тях.
Няма смисъл, Макс. They're penned.
- Прикривай ме. - Какво правиш?
- Отивам за Дисни версията. - Супер.
Хайде!
Тръгвайте!
Измъкват се!
Ще се срещнем там.
Я заспивай.
Трябва да се промие.
Благодаря. Че, помогна днес.
Ще се сбогуваш ли?
Май трябва да промием раната.
Е, получи края, който искаше.
Те са заедно. И така трябва да бъде.
Да, така трябва.
Превод и Субтитри: Bulgaria TEXT '2001